Може би има начин да отидеш в рая.
Може ли да си по-конкретен?
Записал съм го в бележника ми.
Но преди да узная методите му...
Чаках над две десетилетия,
за да получа достъп до паметта на Джотаро.
Там се намира съдържанието на бележника.
Искал е да открадне Станда на татко, придавайки му физическа форма.
Това е силата му! Баща ми не е мъртъв.
Ако върна Станда му, ще бъде отново жив.
Печеля. - Не ме подценявай!
Нищо не се е променило.
Дори с Платинена звезда, баща ти си остава жива мумия!
У него е дискът с памет на татко.
Сега ми е паднало да открия носителя му!
Искам да пробваш нещо със силата си.
Това човешка кост ли е?
Чия е? - Не те засяга.
Да речем, че принадлежи на мой стар приятел.
Костта на скъпия ми приятел Дио.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО КАМЕНЕН ОКЕАН
Епизод 14 "Целувка на любов и отмъщение, част 2"
По дяволите, отхапа ми крака. - Ермес, ще обясниш ли?
Това Стандова атака ли е? - Уцели.
Бягайте! Спуска се към вас! Вече е в движение!
Стоун Фрий!
Джолин!
Значи е Станд?
Сигурно се е сдобил с диск от Уайтснейк.
Което ще рече... Сега разбирам.
Джолин, вземи Еф-Еф и се махайте.
Това е мой проблем. Не се мешайте.
Не, Ермес. Вече не е само твой проблем.
Спортс Макс търси нещо.
Най-вероятно е свързано с откраднатата памет на татко.
Опитва се да открие нещо зад стените на затвора.
Ще научим какво е замислил,
като прочетем диска от главата на Спортс Макс.
Джолин, засега мисли как да избягаш от коридора.
Скоро трябва да се удави вътре в тръбата.
Ако устискаме дотогава, способността му ще изчезне.
Има нещо гнило.
Къде е препарираният невидим алигатор?
Помръдне ли, нишките ще завибрират и ще ми покажат къде е.
На стената!
Какво?
Гадост! За невидимия труп е без значение горе и долу.
Може да се придвижва и по пода, и по стените!
Спри! Аз ти трябвам, мръснико!
Грешиш, Ермес. Той вече не ви е враг само на вас двете.
Този мръсник ми отхапа левия крак.
Къде е сега? В стомаха му?
Този изрод е и мой враг!
Не се меси, Еф-Еф. Не знаем къде е.
Ще те ухапе!
Спри, Еф-Еф.
Права си. Ще ме ухапе.
Труповете само това и могат.
Но нямам против.
Ръката ми е в устата му.
Успях. Сигурна съм, че е унищожен.
Това не е ли част от рамото ти?
Проклятие, може да не е достатъчно голямо да го закърпя.
Разкъсал е рамото ти на парчета.
Ето, Еф-Еф. - Благодаря.
Ермес, приближи се.
Ермес, права ли съм,
че ни нападна алигатор призрак?
И че тези призраци ги контролира Спортс Макс?
Не, не мисля. Беше твърде ожесточено.
Не беше призрак, а невидим труп.
Жив мъртвец, който инстинктивно жадува за кръв.
Спортс Макс умее да създава невидими зомбита.
Тръбата!
Какво има, Ермес? Какво стана със Спортс Макс?
Удавил ли се е?
Не знам. Тъмно е и нищо не се вижда.
Може да е заседнал по-надолу в тръбата.
Или...
Тези отпечатъци...
Мамка му... Нагълтах се с мръсна вода.
Искам да си изплакна устата. Какво щях да правя?
Къде отивах?
Да, спомних си.
Параклиса... Там отивах.
Задачата ми е да открия онази кост.
Провалиш ли се, разбери,
че способността, която ти дадох, повече няма да бъде твоя.
Знам това. Способността ми Лимп Бизкит може да я намери.
Костта, която Уайтснейк ми нареди да открия.
Ще я намеря. По дяволите.
Една почивка ще ми дойде добре, преди да се заема с това.
Един душ и нещо за пиене.
Нещо освежаващо.
Онази женска... Точно навреме.
Пада си кучка... Как се казваше?
Не си спомням. Ще я наричам просто "кучко".
Подкупвам го, а няма и едно здравей.
Здравей, как я караш? Работиш ли?
Бих пийнал нещо. Искаш ли по кафе?
А после можем да се понатискаме в някой ъгъл.
Да отъркаме тела.
Как смееш да ме докосваш, нещастник?
Първо си плати, преди да бараш!
За какво говориш? - Кучи син.
Как смее да те докосва, без дори да си е платил?
По дяволите! Къде се дяна Спортс Макс?
Сигурно е избягал от тръбата, докато се занимавахме с алигатора.
Или вече се е превърнал в невидим труп!
Ритникът не беше силен. Стига се занася!
Да не се занася ли?
Качат ли ти се на главата, си бита карта, кучко.
Накарай го да плати по всякакъв начин.
Помогни ми да му намерим мангизите.
Слушаш ли ме? Ела и ми помогни.
Има нещо в ръкава.
Какво, ще ми платиш ли? Защо не каза още отначало?
Точно това казах. Чуй ме добре, глупачке.
Още нещо може да крие. Може би в устата?
Почакай, искаш да го направим още тук и сега?
Не разбирам. Какво се опитваш да направиш?
Стига глупости.
Не си падам по извращения.
Ще взема това. Намери се нещо добро у теб.
Какво е това? Не е наркотик.
Изтича от кожата ми.
Тази воня... Помия!
Вони на канал!
Тялото ми... Изтичащата от мен гадория вони на...
Мамка му! Не, не може вече да съм...
Какво става? Тече от нищото. Какво става, по дяволите?
Не съм бил изобщо жаден.
А гладен!
Искал съм плът, за да потисна тази жажда!
Да, мозъка!
Сега си спомням. Удавих се в онази тръба.
По дяволите! Тя е виновна! По-малката сестра на Глория Костело!
Как посмя тази кучка да ми причини това?
Как посмя!
Жаден съм!
Ермес, виж.
Внимавай. Измъкнал се е от тръбата. - Какво й е сторил?
Хапал я е до смърт? Човешките зъби способни ли са на подобно нещо?
Могат ли да разкъсат човешко тяло така?
Той вече не е човек. Нито умствено, нито морално.
Но дискът на Уайтснейк несъмнено е у него.
Ще го взема на всяка цена. Джолин, чакай отвън.
Измъкна се.
Плътно до мен, Ермес. В капан сме!
Той умее да разсъждава като човек! Стой далеч от стената!
Вече знаем, че не се движи само по пода.
Ще проследим местоположението му в триизмерното пространство!
Ето къде си бил!
Сметна да висиш на тавана. Май счупих няколко кости.
Хвана ме със счупена китка? Вярно, той вече е труп.
Стоун Фрий!
Пипнах го!
Не. Джолин! Това не е Спортс Макс!
Използва трупа на жената като примамка!
Джолин!
СТАНД: ЛИМП БИЗКИТ НОСИТЕЛ: СПОРТС МАКС
Джолин!
Къде си? Къде се криеш, мръснико?
Джолин. Не се движи повече, Джолин.
Той не е твой враг. Това е между мен и Спортс Макс.
Казах ти, Ермес. Това излиза от рамките
на личното ти желание за отмъщение.
Не, не просто излиза.
Сега нямаме време и сили дори да съставим план.
Виж.
Нима... - Били сме
в капана му през цялото време!
Съживил е вече невидимите мъртви.
Кой знае колко и къде се спотайват.
Обградени сме, Ермес!
Нека се върнем. Най-важното е да останем живи.
Трябва да отворим вратата, за да избягаме.
Ще пусна нишката възможно най-далеч, за да извикам Еф-Еф.
Отстъпваме засега. Дискът
и отмъщението ти могат да почакат.
Ермес! - Отмъщение...
Това е важното сега, Джолин.
Отмъщението има голямо значение дори за Спортс Макс,
който се крие някъде из стаята.
Иска да си отмъсти, че го удавих.
Сигурно отмъщението е замъглило разсъдъка му.
Иска да ме разкъса и да се напие с кръвта ми.
Какви ги дрънкаш? - Спортс Макс ще се погрижи
лично да ме убие. - Ермес!
Виж, Джолин. Някои хора ще кажат, че отмъщението няма да върне сестра ми.
Сякаш знаят през какво съм минала. Други ще кажат, че прошката е важна.
Глория!
Но да се насиля да забравя,
че семейството ми бе захвърлено в канавката и да си гледам живота?
Отказвам да живея така
и се подготвих за този момент.
Само чрез отмъщение мога да разчистя сметките си със съдбата.
Не ми казвай, Ермес, че ще се биеш с него до смърт?
Недей! Върни се, Ермес!
Викам Еф-Еф.
Пет... Не, седем живи мъртви
късат нишките ми и се приближават към нас!
Не го прави, Ермес!
Ермес!
От коя страна ще удари?
Съзнанието ми...
Ермес...
Направи копие на главата си със стикера!
Тази целувка е правото ми на отмъщение!
Ето те, Спортс Макс!
Знаех, че ще направиш така.
Както когато ме затвори в тръбата,
знаех, че ще копираш нещо със стикера.
Умението ти няма да сработи срещу мен повече.
В крайна сметка съм
вече мъртъв.
По дяволите, не стана.
Къде е, дявол го взел? - Не можеш да ме чуеш, а?
Но все пак ще го кажа.
Сестра ти сама си е виновна, че видя нещо, което не трябваше.
Ер... мес...
По дяволите! Пак не! - Пътищата ни се пресякоха
заради сестра ти и виж ме сега.
Никога няма да се отърва от това чувство.
Не е този. Нито този.
Чуй ме. Дори да ти изям мозъка
и натъпкам фъшкиите от червата ти в празния ти череп,
никога няма да забравя какво ми причини.
Край! Сега ще те довърша!
Този момент чакаше Ермес.
Момента, когато той махне стикера, за да я захапе за главата!
Махайки стикера, копието се слива с оригинала.
Дори ако по-рано Спортс Макс е погълнал част от копието.
Вече знам къде си!
Целим се малко по-високо.
В средносагиталната равнина на лицето ти!
Спипа го! - Чуй ме.
Този ритник е за Глория.
Съдейки по звука, ти счупих черепа.
Считай го като че Глория ти е размазала фасона.
А това... също е за Глория!
Направете тази кучка на кайма!
Пак ли смяташ да се криеш? Няма да се получи.
Стикерът направи копие на главата ти.
Махна ли го, копието ще се върне в оригинала.
Следващият удар също е за Глория.
И следващия също.
И този след него!
И следващия.
Всичките са за Глория!
Този
и този също! И този!
И този!
Този, този и този!
Всичките са за Глория!
Не знам защо, но сълзите сами потекоха.
Искам просто... да плача до теб.
Но може да нямам това време.
Еф-Еф! Къде си? Ела и я излекувай!
Побързай! Отвори вратата! Бързо!
СПОРТС МАКС СТАНД: ЛИМП БИЗКИТ - УНИЩОЖЕН
Останете и след финалните надписи.
Аварийна тревога, обща зона 1А, мавзолея.
Стой на място! - Какво става?
Не мърдай!
Затворничка FE40536.
Име: Джолин Куджо.
Всичко разбрах, след като прочетох диска.
Сега знам какво трябва да сторя тук.
Подкрепи труда ми в Револют: revolut.me/animekuhnia